Слави Трифонов, НБА: Г-н министър, през 2024 г. от вас очаквам …
В началото на новата година Агро Пловдив публикува поредица от предложения на браншовици, свързани с най-належащите според тях проблеми в селското стопанство. Браншовиците очакват през 2024-а година поне да започне решаването им.
Слави Трифонов, председател на Националната Био Асоциация (НБА):
![](http://agroplovdiv.bg/wp-content/uploads/2021/02/IMG_8093-1024x683.jpg)
Да се реши проблема с кадрите! 86-годишен ми произвежда посадъчния материал, технолог открих чак в Германия, трактористът е на 70
„Очаквам само хубави неща през 2024 година. Но ние, овощарите, зависим страшно много от климата и по-специално от пролетните мразове. Затова се молим на Господ да не се случи и тази година измръзването в Сливенско през 2023 г.
На мен лично ми се иска министерството и г-н министърът да мислят основно как да подобрят земеделието и по-малко как да подпомагат. Много може да се направи в земеделски план, защото ние сме под водата, вече заедно и със зърнопроизводителите. При 300 лева за тон пшеница никак няма да им е лесно на колегите. В никакъв случай в зърнопроизводството не трябва да се разваля работата.
Като човек на биологичното земеделие бих искал от министерството и министъра не само да направляват раздаването на пари, а да помислят как да се увеличат биологичните площи. Те продължават да са само 2 процента от обработваната земеделска земя. Италия, която уж не е толкова биологично насочена, вече е с 26% био продукция. А ние стоим на едно място. Тук трябва да добавим и факта, че целият земеделски отрасъл тази година ще е минус 500 милиона лева помпомагане, което е получавал в последните години. Тези средства ги няма в националния бюджет.
Но не това е най-големият ни проблем.
За мен липсата на работници, агрономи и технолози е най-голямата заплаха за селското стопанство. Очаквам министърът и въобще правителството да започнат да работят по тази болна тема. В моята изба имам само двама работника и четирима пенсионери. Въпреки че и аз съм в пенсионна възраст, оставам след работниците и измивам всичко, за да съм сигурен, че работата е свършена както трябва.
Миналата година трактористът ми навърши 70 години.
Не мога да намеря агроном.
Но защо ли се оплаквам, щом като и в земеделското министерство няма агрономи? Уж Аграрният университет всяка година произвежда кадри, а не успявам да намеря и един. Вече седем години се обаждам в Университета по хранителни технологии с молба да ми изпратят студент или наскоро дипломиран технолог, и все още чакам. Есента като попитам какво става, отговорът е: „Слави, не смеем да ти предложим, защото ще се изложим.“ Затова от година и половина при мен работи германски гражданин, който е технолог. В момента кара мотокара.
Агрономът, който ми произвежда посадъчния овощен материал, е 86-годишен. Говоря за проф. Иван Желев.
Смятате ли това за нормално?